EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vi är BIONA Initiative.
Vi skapar klimatlösningar för en bättre värld.
Hallå! Var är min son?
-Ursäkta, frun. Vad heter ni? -Dion!
Sätt dig, så kommer någon snart och talar med er.
-Dion! -Frun, ni får inte gå dit.
Frun, ni får inte vara här ensam.
-Frun. -Dion!
Frun! Stanna!
Hon kommer ner.
-Frun! Stanna! -Uppfattat.
Kod fyra närmar sig nivå fem.
Di!
-Civilperson på L5. -Hon kommer ner. Ta henne!
Frun, stanna!
Säkra alla utgångar.
-Ur vägen! -Frun, stanna!
-Jag har henne. -Stanna!
-Gör inget. -Hallå!
Var är min son?
Stanna där ni är.
Har jag er uppmärksamhet nu?
Ge mig mitt barn, annars svär jag att jag ska riva det här stället!
Följ mig.
-Du kidnappade min son. -Vi räddade honom.
Ni tog honom ur min famn, la honom i en bil och stack.
Vi hade ont om tid.
CDC krävde en karantän av nivå tre, vilket, turligt nog för dig, vi är.
Tur?
Han kunde ha tagits av CIA eller värre.
Värre? Vem är du?
Kom hit.
-Var är Dion? -Han är i säkerhet.
-Ta mig till honom. -Vi måste tala med varann.
Rummet är reserverat för vår väderforskning.
Vi är stolta att kunna förutspå vindar,
vilket gör att vi kan rädda liv.
Jag behöver ingen rundtur. Jag vill ha min son.
Herregud. Lämnade ni honom där helt ensam?
Han måste vara livrädd. Vet ni ingenting om barn?
Jag vet ett par saker om ditt barn.
-Hur länge har ni övervakat oss? -Sen inbrottet.
Du har inte möjligen sett en eremitkrabba?
Och sen var det det med räven.
Jag vet inte vad du talar om.
Jag antog att Pat berättade så fort han lämnade mitt kontor...
Men vi kan göra så här.
Innan Dions besök.
Efter Dions besök.
Din sons förmågor är symbiotiska med växt- och djurlivet
som vi räddade från Island efter Aurora-eventet.
Med tanke på Marks intresse i det eventet...
...misstänker vi att även han hade krafter,
och han verkar ha fört dem vidare till Dion.
Efter Island började vi se nyckfulla mikrostormar över hela världen.
De flaggades även av NOAA.
De uppstår fort, försvinner fort, och förstör noga utvalda platser.
Utvalda.
En av dessa var utanför ditt hus.
En annan var nära din stuga.
Det är inget sammanträffande.
Jag tror att stormarna dras till din son.
-Vad vill du? -Jag vill studera Dion.
Vi måste förstå varför detta sker och vad han kan göra.
-Nej. -Jag ber dig inte om tillåtelse.
CDC har honom i 72 timmar,
och den tiden kan lätt förlängas på obestämd tid
om han ses som ett hot.
-Han är inget... -Jag ber inte om tillåtelse.
Vi har nog med avvikande data för att hålla honom i karantän permanent.
Det vill jag inte göra.
Men jag ger inte upp det enda mänskliga exemplar jag har.
Tänk om du fick Marks arbete?
Har du det?
Han studerade sig själv, förändringarna i hans DNA.
Och han hade kontakt med andra som upplevde eventet.
I utbyte låter du mig ta hem Dion.
Och jag vill ha allt det här.
Jag vill veta när stormarna skedde, var och om de kommer att ske igen.
-Det är hemligt. -Det är Marks arbete med.
Vi kan skapa en privat portal. Du laddar upp din data, och jag min.
En sak till. Sluta spionera på oss.
Aldrig.
Vi kommer inte att sluta,
och det vill du inte heller.
Det finns något farligt där ute, och även om du inte tror mig,
så försöker vi att skydda din son.
Jag är inte fienden, Nicole.
Det där är fienden.
-Mamma! -Hej, krypet.
Hon är en katt.
Ja, det är hon. Bra jobbat.
Är du också rädd för mig?
Nej, men ser jag inte urlöjlig ut? Kom igen.
Nej!
Man ser min rumpa.
Ja, de är konstiga.
Jag var rädd.
Jag vet.
Det kommer att bli bättre. Vi ska åka hem, okej?
Var är din magiska klocka?
Okej. Nu måste vi få på dig kläder.
Sen måste miss Suzanne och jag göra ett litet byte.
Sen kan vi ta oss härifrån.
Okej?
-Hallå. -Niki? Herregud, vännen.
-Hur är det med honom? -Trött.
-Du behövde inte komma. -Skojar du, eller?
Efter allt ni gått igenom?
Jag önskar att du hade ringt mig tidigare så jag kunde ha följt med.
Du förlorade just ditt jobb. Jag ville inte att du skulle åka fast.
Det doftar gott.
Jag lagade räkor och grits.
-Det är efter midnatt. -Är du hungrig?
Stoppa om honom. Jag lägger upp maten.
Hej, lillkrypet.
Behöver du en paus?
-Nej, jag klarar mig. -Bra svar.
Så hon gav dig allt det här?
Hon hade inget val. Hon ville ha sin son.
Vet hon att du gav mig det?
Nej, men du lär säkert berätta det.
Med tanke på alla gånger vi sett dig vid hennes bostad,
står ni varandra nära.
Du var villig att förlora jobbet för henne.
Jag bryr mig om Dion.
Förlåt för att jag inte berättade vad som hänt.
Jag försökte respektera Nicoles beslut. Det kommer inte att ske igen.
Vi får se.
Vad har du hittat?
Jag har kollat Dions provsvar
och matchat det med Marks filer och våra prover...
Och?
Det är inte bra.
Det är inte konstigt att han hamnade på sjukhus med hög feber.
Han...
-Han är slutkörd. -Förklara.
I college körde jag en bil.
Den drog mycket bensin men var oerhört pålitlig,
så länge jag inte körde över 90 km/h.
Om jag körde lite för hårt, sprack motorn.
Mekanikern sa att bilen inte var byggd för det.
Så är det med Dion.
Att lyfta ostbågar är en sak, men...
Om han använder sina krafter för mycket...
Som att försöka bota en räv och hamna på sjukhus?
Ja.
Tur att han inte var sjuk.
Något så stort hade nog dödat honom.
Ja.
-Gå hem och sov. -Ja.
-Hur vill du ha ditt kaffe? -Grädde, inget socker.
-Jag väntade dig först ikväll. -Ja.
Jag behövde berätta om min upptäckt.
Okej.
Bonden, Walter.
Han fick sina förmågor samtidigt som jag och Mark.
Hans son med. Brayden.
Han är nästa generation, som Dion.
Han har i alla fall en pappa som kan förklara saker för honom.
-Stormen tog honom. -Va?
När? Han levde när Dion kom till BIONA.
Han levde inte länge.
Jag kan inte låta Dion gå ut.
-Jag har jobb och han har skola. -Jag kan passa honom.
-För alltid? -Vi kan börja med idag.
Hej.
Du ringde inte så nu är jag här, trots att det är pinsamt,
för att köra Dion till skolan.
Jag är inte säker på att han ska dit efter den natten han haft,
men jag ville se hur han mår.
Mycket har hänt sen sjukhuset.
Ja, jag vet.
Suzanne ringde mig sent igår
och bad mig se över filerna som du gav henne.
Marks arbete.
-Så nu vet hon allt? -Ja.
Vad erbjöd hon dig i utbyte? Utöver Dion.
Information om stormen, och hon sa att vi är på samma sida.
Jag tror faktiskt på det.
Hon är i alla fall inte emot dig.
Aurora-eventet skapade extrema skador
och marken där är döende.
Stora sprickor har öppnats upp, och de sprider sig.
Hon vill stoppa det.
Hon tror att Dion kan hjälpa till.
Han läkte ju räven.
Han kanske kan stoppa Islands nekros.
Tror hon verkligen det?
Hon följer vetenskapen.
Allt som förändrats av eventet,
Dion, växterna, marken, Mark,
är alla bitar av pusslet.
-Hon hatar mig. -Ja.
Ja.
Men jag kommer att hålla ögonen på henne.
-Det behöver du inte. -Jo.
Inget har förändrats. Vi är vänner. Amigos.
-Pat. -Hej, kompis.
De satte mig i ett rum som E.T., men jag är okej nu.
-Vad coolt. -Skjutsar du mig till skolan?
Ett ögonblick, gubben.
-Vi två måste prata med varandra. -Ja.
Sätt dig ner hos mig.
Ja.
-Det blir ingen skola idag. -Varför inte?
Det är för farligt, gubben.
Jag måste jobba på mitt projekt.
-Vissa saker är viktigare. -Än vetenskap?
-Låt honom gå dit. -Va?
Ja!
Jag stannar med honom hela dagen.
-Nej. -Osynlig, så klart.
-Men ingen får veta att jag är där. -Utom Pat.
Inte ens Pat. Ingen. Annars stannar du hemma.
Okej, då.
-Men tänk om... -Allt går bra.
-Jag lämnar inte hans sida. -Förutom vid toabesök.
-Allt är okej. -Okej.
-Hejdå, mamma. Älskar dig. -Älskar dig med.
Oroa dig inte. Jag fixar det.
Lewis-företaget.
-Vad tycker du? -Det är grymt.
Du gjorde det.
Nicole gjorde det, men jag lät henne. Så ja, jag gjorde det.
-Du är grym, tjejen. -Jösses.
Jag behöver en sån hemma.
Fota den och framkalla.
-Jag är inte gjord av pengar. -Asså, den här killen.
Vi ska ha skyltar och radioannonser, och jag vill att du skissar på designen.
Jag vill ha sjukförsäkring.
Jaså du?
Ja...
Verkar som att någon blir befordrad.
Tack, och jag löser det här innan dagens slut.
Bäst för dig det. Bered dig på hårt arbete.
Du måste förtjäna försäkringen.
Herregud. Tjejen!
-Jösses, ja! -Ja! Du är grym.
Nu lär du vara för upptagen med befordran för att dansa.
Skojar du? Jag vill dansa med dig här och nu.
Jaså? Kan du hantera det?
Jag kan hantera det. Kan du?
Talar ni fortfarande om dans? Ni gör mig förvirrad.
-Jag kan inte sluta. -Vad är det för fel på dig?
Gör bara som vanligt. Glöm att jag är här.
Du ser allt jag gör.
Som att vara hemsökt av ett spöke som känner min mamma.
Du behöver inte oroa dig så länge du sköter dig.
-Åh, nej. -Vem är det?
Mr Campbell. Han ville få mig avstängd.
-Varför? -Mamma sa att han tänker fel.
-Angående vad? -Han dömer andra på deras utseende.
Han antog att jag var elak.
Jaså du?
Gå rakt fram. Undvik honom.
Jag är bakom dig.
Okej, Dion. Fortsätt framåt.
Jag har ingenstans att sitta, så jag står nära dörren.
-Härma inte mig. -Åh, nej.
-Vadå? -De fnittrar ihop igen.
-Svartsjuk? -Nej.
Vem pratar du med, skummis?
Hej, Dion. Kolla här.
Usch. Enhörningar? Jag trodde vi skulle rita bilar.
Kan vi prata om projektet?
Vi tänkte att du kan göra presentationen, eftersom du är så duktig på vetenskap.
-Okej. -Bra.
Jonathan, vi kan väl jobba på YouTube-saken.
Nu är det lunchdags. En timme.
Andra klass är så tråkigt.
Ja, men är Dion okej?
Ja, men hur klarar han det här dagligen?
Jag behöver en drink.
-Redo? -Ja, ett ögonblick.
Skolan slutar 15.
Jobba på dina matematikkunskaper.
Okej. Hejdå.
Jag tänkte att vi kunde dansa "In The Light".
-Nej. -Inte?
Vi gör något annorlunda.
-Försök att hänga med. -Okej.
Redo?
Ja, du är redo.
Du klarar det.
-De här höfterna. -Nicole Warren är tillbaka.
Du gjorde det.
Nu ska vi sätta oss ner.
Behöver du en paus?
Är det där fläskkotletter?
Ikväll ska vi fira, för din mamma blev befordrad.
Kan jag få Jordan 3-skorna i vitt och rött?
Vi kan prata om det.
Ja!
Dansfest!
-Nicole. -Ja.
Kan vi talas vid?
Ja.
Vill du säga hej till Nypis?
Vuxensamtal.
Hittade du något?
Ja.
Det här...
Det här är mycket större än jag trodde.
Jag har försökt spåra
ett par av personerna på Marks lista från Island.
Sju av dem har anmälts saknade.
Och det är de enda jag hittat.
Saknade? Inte avlidna i någon skum sjukdom?
Spårlöst försvunna.
Se här. Det är BIONA:s karta över var stormarna har slagit ner.
Kerry Phillips, anmäld saknad 6:e juni 2014.
-Atlanta, Georgia. Storm. -Namnet låter bekant.
Dr Morton Lungstad, Ålesund, Norge.
Anmäld saknad den 22:a maj, 2018. Storm.
Jill Noonan.
Hon försvann i en storm vid sjön nära vår stuga.
Och se här.
-New Orleans, 12:e augusti, 2017. -Mark.
Stormen mördade dem.
Den jagade dem.
Den var utanför mitt barns fönster.
Den här seriemördaren var utanför Dions fönster.
Vad ska jag göra?
-Fly. Göm er. -Jag kan inte utsätta Dion för det.
Att leva på flykt utan hem, utan vänner och i konstant rädsla.
-Vad för sorts liv är det? -Mitt.
-Förlåt, jag... -Jag rekommenderar det inte.
Men tills vi lär oss att stoppa den, har vi inget annat val.
Jag hade tur.
Jag hade inga vänner. Ingen familj som jag brydde mig om.
Är det tur?
Jag hade inget att ge upp.
Så blir det inte för dig.
-Stanna hos oss. -Va?
Vi är din familj.
Hjälp mig att skydda min son.
Lär honom att överleva.
När vi måste fly så flyr vi, men till dess håller vi ihop.
Stanna hos oss.
-God morgon. -Hej.
-Allt väl? -Ja, jag ska hämta honom.
Okej, jag...
...stannar här i hallen, som en dummer.
Pat är här. Minns du vår deal?
-Nämn inte Charlotte. -Bra jobbat.
Visa tänderna.
-Pat. -Redo att gå?
-Absolut. -Okej.
-Hejdå, mamma. -Ha en bra dag.
-Älskar dig. -Älskar dig med.
Hörru.
-Vem åt frukost med er i morse? -En vän.
-Din vän? -Mammas vän.
-Jag får inte säga något. -Okej.
Är det en ny vän eller är det någon...
Jag ber inte om ett namn.
Men ni kan inte lita på vem som helst.
Mamma sa att vi kan lita på hen.
Hissen är för långsam.
Jag kommer att bli sen. Ses där nere.
Sisten är ett ruttet ägg.
Hej.
Ja, det gjorde jag.
Jag ville bara meddela att min vän Charlotte
ska hämta Dion i skolan idag.
Jag skickade en igår.
Okej, mejla den till mig så skickar jag om den.
Lewis-företaget.
VI har ett problem med affischerna.
De matchar inte programmen.
-Du måste fixa det. -Okej.
-Det där är så oförskämt. -Jag är så ledsen.
Jag måste fylla i en fullmakt till Dions skola igen
så att min vän kan hämta honom. Klar.
Originalordern, kvittot, allt.
Gå ner dit och fixa det. Allt ska skickas ut imorgon.
Uppfattat.
-Försöker du dumpa mig? -Jag har försökt ringa.
Det blev fel hos tryckeriet. Kwame vill att jag fixar det.
Sen hade skolan inte fått fullmakten jag skickat. Så jag kan inte idag.
Få mig inte att skämmas.
-Nej då. -Jag vet vad du tänker.
Så du läser tankar?
Du tänker att det här är skitsnack, va?
Jag är för upptagen och för stressad för egentid.
Jag sa inget.
Jag kanske borde prioritera mig själv, men jag har ansvar. Okej, Rashad?
Det är så här mitt liv och världen ser ut.
Det enda jag tänkte var att jag vill dansa med dig.
Bästa delen av dagen.
Öva på tankeläsandet.
Hoppas vi ses imorgon.
Hörru.
En liten stund bara.
Ja.
Den här ser nästan klar ut.
Hur går det här?
Jag gillar det.
-Hur går det för er? -Det går bra för mig och Esperanza.
Esperanza skapade en storm i en burk.
Jag såg det på YouTube. Jonathan hjälpte mig.
Storm på burk.
Jag älskar det. Vad mer?
-Jag har ett tal. -Jaså? Låt höra.
Stormar skapas när en varmfront möter en kallfront.
Ju större skillnad mellan temperaturerna, desto starkare blir stormen.
-Du kan din sak. -Han är inte klar.
Stormar dräper människor. Min pappa...
Min pappa jobbade på BIONA för att i framtiden kunna stoppa stormar.
Men tänk om jag sa att vi redan nu kan stoppa stormar?
Mina damer och herrar, låt mig presentera stormsläckaren.
Då kommer Jonathan in med stormsläckaren.
Var är den?
Den är inte...
Den är inte klar.
Jag ska godkänna era projekt idag.
Om du inte gjort uppgiften vet jag inte hur...
Det har han! Visa honom.
Jag visste inte hur.
Vad är slangen till för?
-Du vet... -Kalluft...
-...från en behållare med flytande kväve. -Ja, den kalla luften.
Den ändrar stormens temperatur och gör den kraftlös.
-Vänta. Gjorde du den här? -Ja.
-Och gummibanden? -Tja...
Det blixtrar ofta under stormar, och gummi stoppar blixtar, tror jag.
Det är lite mer komplicerat än så, men forska vidare.
Du tänkte rätt. När blir den klar?
-Idag efter skolan. Jag lovar. -Okej.
Den måste vara klar imorgon, okej?
-Jag kan inte hänga idag. -Ingen fara.
-Jonathan och jag ska spela Zelda. -Va?
Vi måste avsluta projektet först.
-Ska ni spela Zelda? -Ja.
Du hatar Zelda, så jag bjöd inte dig.
Jag hatar inte Zelda.
Hej, Jonathan. Kom.
Vad vill de?
De är så elaka. Jag vet inte varför de umgås.
-De är hans vänner. -Nej.
De var snälla, och sen började de håna honom.
Var han bor, hans pappa...
Jag ska till skejtparken med dem.
Men vi lovade att göra klart Stormdråparen.
-Kommer du eller inte? -Jag väntar inte.
Projektet, då?
Gör din del så gör jag min.
Deadline är imorgon.
-Jag gör det istället. -Va?
Hon lär göra det bättre ändå.
Följ med mig.
Glöm Jonathan. Jag vill visa dig en sak.
Fort.
Vad gör du?
Vem behöver skateboards när man kan flyga?
Dion, sätt ner mig.
Jag brukade bara kunna lyfta flingor.
Sätt ner mig.
Det här är det bästa.
Vad gör du med mina ben? Sätt ner mig!
-Varför gjorde du så? -Varför är du arg?
Du lyfte mig ur min stol.
Varför gjorde du det?
-Jag ville att du skulle... -Gå?
Ja.
Öppna dörren.
Tack.
Hej! Vad gör du här?
Jag intalade mig själv...
...att om något verkligen är meningen så kommer det att ske.
Jag är så dum.
Jag vet inte vad som pågår,
men jag är sen till tryckeriet. Kan vi prata senare?
-Nej. -Inte?
Nej.
Jag är trött på det här.
När du behöver mig, finns jag där. Jag lämnar Dion på skolan, köper pizza.
Jag släpper allt för din skull, och jag gör det med ett leende.
Varför gör du det här nu?
Du utnyttjar mig.
För att du vet att jag...
Att jag har känslor för dig.
Förlåt.
Jag menade inte...
Men du har rätt.
Jag borde inte ha fortsatt att förlita mig på dig.
Dejtar du honom?
Ursäkta mig?
När jag hämtade Dion i morse fanns det en extra tallrik på bordet.
Var det han? Eller...
Det har inte du med att göra.
-Jaså? -Ja.
Jag uppskattar det du gjort för mig och Dion, men...
Vem jag äter frukost med...
...eller umgås med, angår inte dig.
Men du angår mig, Nicole.
Okej? Jag har behållit dina hemligheter. Riskerat jobbet för dig.
Och du...
Du lät mig tro att jag hade en chans, så att jag skulle springa dina ärenden.
Det här samtalet är över. Jag måste jobba.
Vi kan prata mer när jag lämnar Dion.
Det behöver du inte, för det är redan fixat.
Va?
Jag tror att vi behöver en paus.
En paus. Från vad?
Från att du tillbringar tid med mig och Dion.
Tja...
Du kan inte hålla mig borta från Dion.
Ursäkta mig?
Han älskar mig och umgås mer med mig än med dig.
Det här samtalet är över.
Lämna mig och Dion ifred.
Jag fattar inte. Varför är Esperanza så arg?
När vi tagit oss härifrån, bort från alla människor här,
kan vi diskutera din situation med Esperanza.
-Hej. -Är Dion med dig?
Ja, jag hämtade honom just.
Säg inget till honom, men Pat och jag hade ett skumt gräl.
Ska jag göra något? En stöt, sen kan han inte kissa mer.
Det är okej. Han måste bara hålla sig undan.
Vi är på väg hem.
-Kan du köra mig till Esperanza? -Nej.
-Är du okej? -Nej, jag är arg.
Han anser sig ha rätt till något av mig, och han tror att jag dejtar någon.
Han har inget med det att göra.
Du börjar komma ifrån ämnet.
Jag försökte vara ärlig mot honom,
och ändå förväntar han sig något från mig.
Jag måste ta mig härifrån. Kan vi prata sen?
Låt inte Pat prata med honom. Vi ses där hemma.
-Det var inte så illa. -Jag var där. Det var illa.
Om jag satt i rullstol skulle jag vilja flyga.
Du är inte Esperanza.
-Alla vill flyga. -Du bevisade just att det inte är sant.
Vad vet du om henne?
Varför sitter hon i rullstol?
Hur länge har hon gjort det? Har hon någonsin gått?
Hur länge har ni varit vänner? Har du aldrig frågat henne om det?
Jag tänker inte på det. Esperanza är bara Esperanza.
Det skulle hon nog vilja höra dig säga.
Gå in du så kommer jag om ett par minuter.
-Får jag ringa Esperanza på FaceTime? -Absolut.
-Ursäkta mig. -Pat?
Jag är Nicoles vän.
-Hej, jag ska bara säga hej till Dion. -Dion har haft en lång dag.
Han vill inte ha besök.
-Han vill träffa mig. -Nicole bad mig att hålla dig borta.
Va?
Hon vill inte att du träffar honom.
-Det är löjligt. -Det är hennes beslut.
Jag vill prata med Dion.
Du kan väl gå hem och ge henne lite tid?
Jag har inte tid med det här.
Vi hade bara ett litet gräl, okej?
-Jag är i princip barnets far. -Wow.
-Du tror alltså att du har rättigheter. -Sa hon det?
Ja, jag har faktiskt rätt att träffa min gudson, så ur vägen.
Jag sa...
...nej.
Jag borde ha dödat dig i New Orleans.
Nej.
Hallå?
-Var är du? -Hur så?
Det är en mikrostorm vid ditt hus.
-Kom till BIONA. Vi kan skydda dig. -Nej, Dion är hemma.
Jösses.
Kom igen. Svara.
Du får inte ta Dion!
Nej!
Undertexter: Alexis Lilja